CONSTRUCTIVISME

Característiques
El constructivisme és ua teoria de l’aprenentatge que destaca la importància de l'acció, és a dir, del procediment actiu en el procés d'aprenentatge. S'inspira en les idees de la psicologia constructivista i de la mateixa manera parteix del supòsit que, perquè es produeixi aprenentatge, el coneixement ha de ser construït (o reconstruït) pel propi subjecte que aprèn a través de l'acció, de manera que no és una cosa que simplement es pugui transmetre. El verb construir prové el llatí struere que significa”arreglar” o “donar estructura”. Mentre que les posicions anteriors eren fonamentalment objectivistes, és a dir que partien de la base que el coneixement es generava des de l'exterior de la persona, el constructivisme postula que és el propi subjecte el que construeix els seus propis models del món. La ment humana elabora nous coneixements a partir de la base d’ensenyament anterior. Les bases principals del constructivisme són:
 * El conexement es construix: implica acomodar idees noves en les creences i coneixements existents.
 * La realitat (el sentit que constrïm del món) es troba en la ment i és únic a la persona (segons jonassen allò que interpreta cada individu és, fins a cert punt, individual)
 * El coneixement es constreix a partir de les nostres interaccions amb el medi.
 * El coneixement es troba encorat i indexat al context.
 * El conexement no és pot transmetre(al menys no en la forma tradicional que el professor parlava i l’alumne assimilava).
 * La construcció del coneixement s’estimula per una qüestió de necessitat o desig de saber.
 * El significat es negocia de manera social: apendre és una diàleg, un procés de negociació tant intern com social.
 * No tot el significat es crea de la mateixa manera: per als constructivistes no tots els significats són vàlids.



Autors destacats
Els principals exponents del constructivisme són **Piaget**, **Vigotsky** i **Ausubel**. Piaget considerava que els subjectes construeixen el coneixement a partir de la experiència per mitjà d'esquemes que van canviant i fent-se més complexos a mesura que van interactuant amb la realitat. Al seu torn, Vigotsky va afirmar que els subjectes passen de les funcions psíquiques inferiors a les superiors a través de la seua interacció amb la cultura en què es desemboliquen i la societat en què viuen, construint així el seu coneixement de la realitat. Finalment, Ausubel va ampliar la teoria indicant que perquè esta construcció es produïsca, l'objecte del coneixement ha de ser significatiu per a l'individu (és a dir que els continguts nous s'han d'estructurar i equilibrar en conjunt amb els coneixements previs de l'alumne).

Rol de l'alumne
El rol de l’alumne és molt important. L’alumne ha d’implicar-se en el procés de l’aprenentatge. Tradicionalment, el paper de l’estudiant era prou passiu. En l’aprenentatge costructivista és tot el contrari. L'estudiant és protagonista i co-constructor, juntament amb el docent, d'aprenentatges significatius des de les seves comprensions, valoracions i elaboracions al voltant del coneixement. L'alumne adquireix un paper actiu en este procés ja que construeix el seu propi coneixement, la qual cosa li atorga un grau elevat de responsabilitat. Així, gràcies a la intermediació del professor, que actua com "guia", integrarà a la seua estructura cognoscitiva els coneixements curriculars que se li proporcionen, i a partir d'esta experiència d'assimilació, generarà nous coneixements que al seu torn, i de forma contínua en el temps, es veuran enriquits per noves aportacions. Amb tot açó s’aconsegueix que l’alumne no siga un element pasiu i només receptiu. La motivacó de l’estudiant serà clau en el procés de l’aprenetatge i per a que esta motivació es done, és clau el paper del professor.

Rol docent
El docent ha de desenvolupar competències en el maneig de les TIC a través l'ús ampli i intensiu, realitzar un estudi comprensiu, crític sobre els continguts, sobre la base d'anàlisi, síntesi, valoracions, argumentacions, aplicacions, en els processos de formació en línia ens permet definir certs compromisos, responsabilitats i rols dels participants que han d'assumir; desenvolupar competències cognitives, lingüístiques, relacionals i professionals, i, dedicar temps suficients per complir amb els objectius dels aprenentatges. Dins el constructivisme s'ha de crear un ambient favorable. Aquest ambient correspon al docent, crear un ambient humà que fomenti les bones relacions, no només amb el docent, entre els estudiants, en constant dinàmica de grup. En aquesta situació es consideren quatre aspectes:


 * Un ambient generós: que permet aflorar els interessos i propiciï l'expressió i participació de tots.
 * Un ambient participatiu: A l'aula del docent creatiu hi ha molta feina en equip i confiança.
 * Un ambient social: De acceptació bilateral, de manera que tots participen, es relacionen entre si com a persones. L'autèntic grup escolar, és un gran equip d'aprenentatge significatiu
 * Un ambient de creació i aventura: Es percep el desig de risc i de la innovació, el gust per allò desconegut. Es promou l'inconformisme intel ligent.

Un ambient virtual té tres components:

S’estableixen sis principis essencials en el que es referix al rol del docent
 * Un sistema d'ordinador que generi els ambients virtuals
 * Un o més operadors humans.
 * Una interfície que permet la interacció dels usuaris amb l'ambient virtual.
 * Un ambient virtual colaborativo (AVC) és un punt de trobada que permet a diverses persones, a través dels seus ordinadors, interactuar en un món virtual, buscant un objectiu comú.
 * Estructurar i guiar tot el procés de manera que es garantisca la interiorització del coneixement per part de l'alumne
 * Crear un clima de confiança que fomente la implicació de l'alumne en el seu procés d'adquisició de coneixement
 * Donar temps a l'alumne perquè construïsca el coneixement
 * Realitzar avaluacions constants de manera que es puguen determinar les necessitats de l'alumne
 * Triar i utilitzar adequadament els instruments i recursos
 * Investigar i utilitzar els resultats d'estes investigacions per a planificar noves activitats d'aprenentatge.

El professor controla l'activitat de l'alumne i de vegades fóra de l'aula. Amb MOODLE per exemple l'activitat traspasa l'horari de la classe i l'alumne pot treballar en casa. Tot queda guardat i també té l'avantatge que pot resoldre dubtes comunicant-se amb el professor o amb altres companys als fòrums.

Relació docent-alumnes
La interacció entre el professor i l'alumne és molt important en el constructivisme. L'elecció de les ferramentes TIC apropiades és molt important. Hem de triar les ferramentes apropiades( veure l'apartat de les TIC) per que la comunicació siga bidireccional i facilite la construcció del coneixement. El professor actua com una guia i com a motivador de l'ensenyament de l'alumne. La relacio entre el professor i l'alumne ha de ser fluida i enriquidora. Aprofitarem la classe per a construir, crear, facilitar, alliberar, preguntar, criticar i reflexionar sobre la comprensió de les estructures profundes del coneixement.

Criteris i instrumnets d'avaluació
Els enfocaments constructivistes orienten diferents estratègies d'avaluació. Privilegien el paper actiu de l'alumne com a creador de significat, la naturalesa autoorganitzada i d'evolució progressiva de les estructures del coneixement, és a dir aborden l'avaluació formativa. L'avaluació, per tant, ha d'estar orientada a avaluar els processos personals de construcció personal del coneixement. L'avaluació formativa s'entén com un reforç que ajuda l'alumne a reconstruir el tema d'avaluació i com a part del procés generador de canvi que pot ser utilitzat i dirigit a promoure la construcció del coneixement. L'avaluació tradicional mesura la quantitat d'informació memoritzada pels alumnes. En l'enfocament constructivista, se centra l'atenció en el nivell d'anàlisi, per tant les capacitats de l'alumne per classificar comparar i sistematitzar són claus per a l'avaluació formativa.

L'avaluació constructivista mesura:

• Els coneixements adquirits i la capacitat dels alumnes per aplicar-los en situacions variades. • El desenvolupament de destresa, habilitats i canvi d'actituds. • Si els alumnes són capaços d'establir una relació amb el coneixement que difereix de la que demana el professor. • Si els alumnes contribueixen a aportar un nou significat al coneixement, alterant fins i tot la dinàmica de la interacció establerta pel docent a l'aula. • La validesa de construcció ha de verificar si s'està avaluant el que realment s'espera que els alumnes construeixin, el que implica una clara definició de capacitats, una declaració explícita de les normes, que han de ser justes per als alumnes, una clara definició de criteris d'avaluació, quan es considera una construcció bona, dolenta o regular; i instruccions comprensibles per a la comunicació dels aprenentatges.

Aplicacions TIC
Les ferramentes TIC ajuden a l'aprenetage constructiu. Ací comente una mostra dels que més m'agraden a mi. La web 2.0 i la seua influència Els estudiants universitaris actuals viuen ja en la Societat de la Informació, la qual segons reflexiona Marquès [2] està "modelada pels continus avenços científics i per la tendència de la globalització econòmica cultural, que compta amb una difusió massiva de la informàtica, la telemàtica i els mitjans audiovisuals de comunicació en tots els estrats socials i econòmics (...)", per tant és usual veure en ells destresa i domini en el maneig de tots els elements que l'actual tecnologia els ofereix, així observem com ells ja fan servir nous sistemes per comunicar-se (missatges de text, correu electrònic), compartir informació (blogs, iMesh, Kazaa, Bluetooth, YouTube), coordinar (Wikis), Cerca (Google), socialitzar (sales de xat, fòrums) i fins i tot aprendre (portals educatius, aplicacions educatives, enciclopèdies en línia). És llavors d'actual interès el aproximar l'educació formal a aquestes pràctiques quotidianes en els estudiants, "ampliant el tipus d'experiències formatives dels estudiants utilitzant mitjans que van a trobar per tot arreu en la seva vida professional i que formen part de la cultura tecnològica que ho impregna tot "Adell [1]. Moodle

Moodle és una de les ferramentes més adequades per a l'aprenentatge cosntruccitu. Té una sèrie de característiques que faliciten l'aprenetage i la tasca del docent.
 * A l'hora de publicar continguts, suporta diferents formats.
 * El material és fàcilment reutilitzable i el podem compartir amb altres companys.
 * Permet l'avaluació inmediata i automàtica de les activitats.
 * Podem generar continguts amb altres ferramentes(Hotpotatoes, Jclic, EXE,etc) i publicar-les en aquesta plataforma

Disposa d'elements que generen lla interaccio de l'alumne:


 * Agenda – calendari : Per a que l'alumne es planifique millor.
 * Utilització de fòrums de discussió: Permetrà la participació dels alumnes i la seua integració. Fomenta la col·laboracó entre els alumnes
 * Glossari de termes informàtics relacionats amb la unitat didàctica
 * Fitxers. Pdf, diapositives que continguen continguts referents al curs, continguts complementaris., format HTML., Imatges,etc
 * HotPotatoes: un molt utilitza per mi són els encreuats. Ajuden als alumnes a assolir les definicions i els conceptes( sobre tot en terminologia específica).
 * Lliçons: són un recurs on el professor explica uns continguts (amb text, imatges, etc). Desprès l'alumne ha de relitzar unes activitats
 * Enllaços a altres llocs externs. Ens pot interesar accedir a algun video de YOUTUBE per exemple.
 * Qüestionaris amb preguntes de tipus test (proves objetives). Disposem d'una base de dades de preguntes classificades per temes. Podem composar una prova objetiva combinant distints tipus de preguntes.
 * Mòduls per vore les qualificacions: motiva a l'alumnat el vore de forma inmediata la qualificació obtesa
 * Enquesta per aper exemple decidir la data d'un examen o la opinió sobre alguna activitat.
 * Activitats condicionals: Una de les novetats de l'esperada nova versió de MOODLE 2.0 és la possibilitat d'encadenar activitats. Este aspecte és important perquè l'alumne sovint s'aventura a resoldre o realitzar activitats de les que no està preparat.
 * La consulta, el taller, el diari que permet la Moodle, són possibilitadors de construcció interna que els fa participi de treballar des de la metacognició, l'experiència, la reflexió i l'acció. Component importants en la visió constructivista de l'aprenentatge.

Els mapes conceptuals Els mapes conceptuals permeten als alumnes rogantitzar els coneixements de forma que els concpetes s'assimilen millor Freemind per exemple és una ferramenta lliure i gratuita que permet la realitzacio de mapes conceptuals de forma senzilla. Per exemple:( Font : http://www.eurekalaplata.com.ar/opinion/opinion.htm)



Us de les TIC
media type="youtube" key="KlLY3D--yw0?fs=1" height="385" width="480"

Llibres recomanats
- John R. Searle (1997). //La construcción de la realidad social//. Barcelona: Paidós. - Ian Hacking (2001). //¿La construcción social de qué?//. Barcelona: Paidós. - Peter L. Berger i Thomas Luckmann (1986) //La construcción social de la realidad.// Madrid. H.F. Martínez de Murgía.